Един филм на Лиор Хар-Лев
Мили хора.
Напускам ви днес
и отивам на пътешествие на хиляди светлинни години.
За съжаление, когато се върна,
вас вече няма да ви има.
На 23-ти май
настоящият цикъл на човешката цивилизация ще достигне своя край.
Много археологически находки свидетелстват за този край
и признаците вече са видими.
Но повечето от вас предпочитат да ги игнорират.
След няколко дни ще ви напусна и ще отида...
Еди... Еди... чуваш ли?
Приемам, Еди слуша.
Ела на Изход 7, моля. - Приемам. Край.
Здрасти, Влад.
Какво става, шампионе?
Здрасти, Вадим.
Ще дойдете на моето прощално парти, нали?
В четвъртък, преди смяната?
Не забравяйте. Ще вдигнем тост, ще има леки закуски...
Ще бъде готино.
НИЕ НЕ СМЕ САМИ
Translation ZALMEN BEHAR
Да, скъпа. Татко е. Татко.
Да.
Разбира се, скъпа!
Да.
Направи ли канелени бисквитки?
Много, много канелени бисквитки. Да.
Знаеш ли колко много те обичам?
Повече от това.
Когато се прибера довечера ще опитам канелените бисквитки.
Не, когато се прибера довечера. Добре.
Чао. До скоро.
Ти луд ли си? Какво правиш?
Правя проверка за сигурност.
Това ли наричаш проверка за сигурност? Просто ме изчукай и да приключваме!
Но аз не искам да те чукам.
Имаш ли оръжие?
Как се чувстваш, Еди?
В какъв смисъл?
Ела по-близо.
Дай да видя.
Боли ли? - Не.
А сега? - Ох... Да.
Сега боли.
Внимавай за хората.
Добре.
Научи се да спазваш дистанция.
Нали?
Никой не може да те види тук, човече.
Няма камери тук.
Хайде вземи още един балон, Еди.
Седни. Спокойно.
Проблемът с теб, Еди е...
че за толкова дълго време хората те гледат,
без наистина да виждат,
че си започнал да вярваш, че си прозрачен. Невидим.
Но не си невидим, Еди.
Тези дрехи? Те са камуфлаж. - Камуфлаж?
Точно така. Камуфлаж. Ти си... гущер.
Да, да. Ти си хамелеон.
Нещо такова.
Какво е толкова смешно?
Ти си гущер.
Не.
Не, не, не, Еди.
Аз не съм гущер.
Искам хората да ме виждат.
Имам стремежи и мечти...
Мечти... и стремежи
Аз също имам мечти и стремежи.
За какво мечтаеш? - Аз...
Аз мечтая, че след като светът бъде унищожен
и нашата култура приключи,
ще започна следващия цикъл и ще бъде...
Всичко ще бъде... знаеш ли...
всичко ново, и аз и всички...
Ще бъде различно.
Ще бъде съвсем различно, ще бъде много по-добре.
Не го разбрах.
Има едни статуи.
Къде? - На Великденския остров.
Те просто стоят там
и се взират в небето.
Чакайки.
Искам да бъда актьор.
Г-н Еди?
Яйчено руло, супа "уонтон", телешки нудълс? - Да. Благодаря.
Хайде. Заповядай, моля.
Яйчено руло, супа "уонтон", телешки нудълс? - Седни. Седни.
Яйчено руло, супа "уонтон", телешки нудълс? - Това е добре.
Трябват да платиш за храната за вкъщи!
Да, на мястото съм, Нисо. Точно там съм.
Добре, само без бъркотии отново.
Разбира се. Разчитай 100% на мен. - Да вървим!
Остави го! - Остави ме на мира, перверзник!
Извинете, да сте викали охраната? - Махни я от мен! Откачена...
Е, не съм сигурен, че това, което направи...
Махни я от тук! - Обяснявам й. Един момент.
Извинете, господине. Продължавайте!
Какво гледате?
Е? - Занимавам с нея.
Е? Хайде.
Кажи ми...
Имаш ли нещо против да ходиш? Уморих се.
Благодаря.
От тук.
Еди? - Да.
Това краткото на Едуард ли е?
Да не си потомък на английската кралска фамилия?
Не.
"Сега е времето да избягате от неизбежното
"с голямото разнообразие от стилни маратонки "Ноу Пойнт".
Е, това е парк-3.
Къде си паркирала?
Хей!
Еди, чуваш ли ме? Зад теб!
Зад колоната!
Хайде, мърдай!
Г-це, това не е честно.
Всичко наред ли е?
Не си наранена, нали?
Качвай се в колата си и си отивай у дома, става ли?
Г-це, не прави проблеми.
Нямам нито кола нито дом.
Нямаш дом?
Не.
Какво искаш да кажеш?
Майка ми почина преди пет месеца.
Рак на панкреаса.
Съжалявам.
Месец по-късно... бум.
Баща ми почина.
Точно същото заболяване.
Симетрична смърт. - Уау.
Имаш ли си някой...
семейство, приятели, роднини...
някой, който може да ти помогне?
Не. - Не.
Сега разбираш ли защо ти създавам толкова неприятности, Едуард?
Да.
Просто...
Добре, ще ти кажа какво ще направим.
Ще напуснеш мола сега...
и се върни след 15 минути през Изход 5.
Какво?
Камерите там ги ремонтират.
"Има такива, които ни наблюдават от горе.
Които винаги са ни наблюдавали.
Скъпи читателю...
Ние не сме сами.
От зората на историята човешката раса е била удостоявана
с посещения от по-напреднали цивилизации.
Големите каменни статуи на Великденския остров
са съобщението, което са оставили.
Тук е мястото, където трябва да изчакате.
На определената дата ще се върнем, за да ви дадем възможност
да започнете отново."
Госпожице!
Моля ви, да се върнете зад предпазния парапет!
Предпазния парапет е сложен тук за безопасността на клиентите.
Заради твоите родители ли?
За симетричния рак... И всичко това?
Едуард? Това ти ли си?
Да.
Какво става?
Не може да бъде по-добре.
Познавам това чувство!
Може би сега не се забелязва, но също преживях моменти, когато...
нямах с кого да си поговоря.
Някой да го е грижа за мен. - Не се нуждая от грижа, разбра ли?
Добре, добре.
Нещо против, да си кажем сбогом сега? - Да! Имам много против!
Няма да си тръгна, докато не слезеш.
Наистина ли искаш да ме спасиш, Едуард? - Да!
Тогава броя до десет...
Десет...
девет...
осем...
седем...
шест...
пет...
четири...
три...
две... едно... бум.
Къде отиваш? - Вкъщи.
Мислех, че нямаш къща.
Е, благодаря, че ми спаси живота и всичко това.
Ти си моят рицар в блестящи доспехи, нали така?
Сега се разкарай.
Е, тогава...
Знаеш ли...
понякога...
животът може да е малко труден...
Както и да е, сигурен съм, че утре сутринта ще се чувстваш...
много по-добре.
Да не си от тези, които вярват, че животът е прекрасен дар?
Че всичко ще е наред в края на краищата?
Това е краят.
Какво означава, "това е краят"?
Краят на света идва.
Кога? Сега?
"В деня, когато планетите се наредят, в редица...
"След това, времето на Петото Слънце ще достигне до своя край..."
Това е явление, което се случва веднъж на всеки 5026 години.
Ще се падне след една седмица.
Точно.
Всичко е наред. Когато Галилео Галилей казал, че Земята е кръгла
всички мислили, че е луд и също никой не му повярвал.
Той не е казал, че Земята е кръгла,
той открил, че Земята се върти около Слънцето.
И никой не му повярвал.
Какво, наводнение? Мор? Глобална война?
Да.
Добре е да се знае.
Сега вече имам какво да очаквам.
Лека нощ, Едуард.
Върви си!
Съжалявам, но...
Не ми е позволено да те оставя тук след края на работното време.
Има китайска храна в хладилника.
Ти? - Не.
Пиле и телешко Съчуан. От вчера е.
Този?
Не..
Не ги познавам.
Какво?
Просто наглеждам къщата.
Уау. - Да.
Знаеш ли какво те прави това? - Не.
Единственият човек в света, който пази 24 часа в денонощието.
Така ли? Благодаря.
Какво е това? Обувки ли събираш, Еди? - Не.
Не, не, не... Не пипай това.
- Съжалявам.
Съжалявам, г-жа Имелда Маркос. - Всичко е наред.
Какво е твоето пътуване, Еди? - Ами пътуване...
Ти астроном ли си? - Не.
Астролог? - Не. - Астронавт. - Не.
Гледаш звездите как се нареждат или просто гледаш...
циците на съседката? - Към... звездите на небето. Да.
Разбрах те, Еди.
Разбирам всичко.
Ти си създание от друга планета.
"Еди обади се вкъщи"
Можеш да спиш на дивана.
Обикновено аз спя на дивана, но нямам нищо против да спя на пода.
Какво й е на спалнята?
Не е позволено...
Е? Идваш ли?
Какво правиш?
Хайде, да приключваме с това.
Да приключваме с какво?
Аз дори не знам името ти, и ти си тук... гола.
Май. Като месеца.
Приятно ми е.
Добре, ами лека нощ...
Май.
Лека нощ.
Ако всичко върви по план,
кацаш на Великденския остров...
На 23-ти май, в 12 на обяд, точно както поиска.
Еднопосочен, нали?
Точно така.
Добре, тогава 1315 плюс 825...
15 долара летищни такси, това излиза...
2155.
Уау, това са много петици.
Пет е отлично число в нумерологията, знаеш ли? - Ами...
То означава напредък, приключения, отвореност към живот, промяна...
Моят номер е девет.
Упоритост, идеализъм, и интензивна загриженост за другите.
Вземи ме с теб.
Шегувам се.
Новата колекция на "Гали", сега във водещ магазин...
"Скъпи читатели,
мои събратя от човечеството.
Точната дата е определена.
Нашите древни предци ни предупредиха отново и отново.
Те се опитаха да ни подготвят.
Предвещаващите признаци са навсякъде около нас,
но повечето от нас избират да ги игнорират.
И сега е дошло времето."
Оставете ме на мира!
Махнете се от мен! И двамата!
Какво, по дяволите, ти става? Махни се от мен!
Нямаш ли си работа? - В почивка съм до 14:00 ч.
Донесох ти малко пица.
Мразя маслини.
Те са само отгоре.
Ще я сменя.
Моля.
Винаги, когато си гладна мога да ти нося пица.
През следващите няколко дни, знаеш, поне докато...
Но ги разнообразявай малко. - Добре.
Така че не е нужно да правиш това, което правеше там.
И ти не е нужно да правиш това, което правиш.
Какво правя? - Твоята глупава работа.
Аз харесвам работата си.
Да.
Това е важна работа. Отговорен съм за живота на хората.
Хората ми се доверяват.
Ето затова ме оставят да ги проверявам.
Това е сякаш ми дават разрешение да се доближа по-близо до тях.
Така ли?
Някой да ти е благодарил някога, че рискуваш живота си за тях, Еди?
Ако питаш мен, никой дори не забелязва, че си тук.
Трябва да се отнасяш към хората сякаш си на сафари.
Затваряш прозорците и гледаш от разстояние.
И ако можеш да изолираш звука, още по-добре.
Ето така.
"30% отстъпка отсега на всички книги научна фантастика и фентъзи..."
В кой гледаш? Десният или левият?
Десният.
Очевидно.
Може ли?
Благодаря.
Какво правиш?
Това е...
за моите спомени.
Да си спомням... света и хората, които срещнах тук,
когато всичко изчезне.
О...
Краят на света.
Да.
Кога беше? След седмица, нали?
Шест дни, да. - Шест дни...
Но ти си част от на края на света, също.
Планираш да си вземеш сувенирите в гроба ли?
Заминавам... за Великденския остров.
Това е в Тихия океан.
Краят? Това не е краят за всички.
За повечето хора, да, за съжаление.
Но за някои, които пристигнат навреме, ще бъдат спасени...
от извънземни.
Ние не сме сами, Май, разбираш ли?
Има и други култури, по-развити от нашата,
чиято цел е да пази и защити човешката раса.
Всичко това е в книгата "Петият цикъл"
от проф. Габриел Хосе Санто.
Тя може би е най-важната книга, писана някога.
Никога не съм чувала за нея.
Знам, това е проблемът.
Много хора никога не са чували за нея.
Ако искаш...
можеш да дойдеш по-късно и да я прочетеш.
Ако искаш.
Да, искам. - Тогава можеш.
Добре. - Добре.
Ще трябва да изчакаш, докато ми свърши смяната. - Разбира се.
Страхотно. Много добре. Добре...
Еди!
Здрасти. Какво става, шампионе?
Аз шампион? Ти си шампион.
Видях те. Танци, свалки...
О... да.
Кое е момичето? - Просто едно...
което изхвърлих от мола и... - Надявам се, че внимаваш.
Как върви? Идва ли тук често?
Да внимавам? В какъв смисъл?
Даде ли й някакви пари? Купи ли й нещо?
Не.
Купих й пица.
Тя премести ли се вече при теб?
Момичета като тези не си губят времето.
Не е това, което си мислиш.
Нейните родители са мъртви. - Аха.
Тя е съвсем сама. - Точно така. Сърцераздирателно.
Еди, говориш с човек, който е минал през това.
Разбирам те, повярвай ми.
Отначало всичко е страхотно.
Даваш й близалка и тя е твоя завинаги.
Проблемът започва след това. - Какъв проблем?
Те се лепват.
Като лайно на обувката.
Те са недоимащи. - Недоимащи?
Объркани семейства, наркотици.
Защо мислиш, че се мотаят тук по цял ден?
Имах едно такова. Не ми напомняй.
Нека просто кажем, че ми обърка живота доста.
Наистина ли? - Полиция, проблеми...
Тръгваш си скоро, нали?
Да.
МДФ, Еди, МДФ.
Мотивация. Движение. Фокус.
Мотивация...
Мотивация. Движение. Фокус...
Еди! - Какво?
Донеси ми една кърпа.
Какво? - Донеси ми една кърпа!
Мокриш книгата ми.
Не се притеснявай. - Не съм притеснен.
Това няма нищо общо с притеснението.
Просто не мокри книгата ми, става ли?
Взех я. - Добре.
Удобно ли ти е тук?
Добре е.
Защо, притеснявам ли те, Еди? - Не.
Ни най-малко.
Знаеш ли...
не ме притеснява, когато пипаш нещата ми и си вземаш душ,
и използваш спалнята, въпреки че не е позволено... - Разбирам.
Това е просто...
Нямам къде да отида, Еди. - Аз съм по средата на нещо.
Те ме преследват. - Нещо много важно, и...
Кои?
Хората, които убиха родителите ми.
Родителите ти умряха от рак.
Родителите ми бяха убити.
Знам кой го е направил.
Не ти вярвам.
Не ми вярваш? - Не.
Можеш да вярваш в летящи чинии и умиращи цивилизации
и пришълци, които ще те спасят от глобални бедствия,
но когато ти кажа простата истина...
Май, не съм в настроение! - Не искаш ли да ми повярваш?
По средата съм на нещо много, много важно, Май.
Нещо, което съм чакал толкова дълго време. Това е нещо...
Не е нужно да си тръгваш. Можеш да спиш тук...
С голямо отделение за багажа,
мрежест платнен разделител,
гумен вътрешен джоб, подобрена комбинация за заключване,
куфар много високо качество.
Къде каза, че отиваш? - Не съм казал.
На Великденския остров. - Не думай.
Къде е това, на Карибите?
Тихия океан.
Готино. Забавлявай се.
Не отивам там, да се забавлявам. - Не?
Не.
Отивам, защото нямам избор.
Разбира се, трябва ти малко свеж въздух, а? Умирам да отида някъде сам.
Ще умреш, ако не отидеш.
23-ти май, Великденския остров.
Силно ти препоръчвам да отидеш там.
Силиконови колела, 360 градуса. - Да.
Вземи направи едно кръгче.
Не искам. Не ме интересува.
Стига!
Майната ти. - Стига вече!
Стига! Не искам! - О, изведнъж не ти се иска.
Разкарай се. Махни се от мен.
Успокой се!
Кучка. - Разкарай се!
Кучи син!
Дай да видя.
Карал съм курс за първа помощ.
Трябва да има нещо тук...
По дяволите, няма хартия.
Един момент.
Няма нищо. Леко си контузена, това е просто...
малко зачервено.
Добре ли си?
Боли ли?
Това е.
Еди, чуваш ли? Има един подозрителен куфар близо до Изход 2.
Да, знам. Отивам натам, край.
Добър вечер, Май.
Добър вечер.
Не мисля, че изглеждат така в реалността.
Липсваше ми.
Наистина ли?
Малко. - Да, на мен също. Малко.
За което се случи онази нощ...
просто исках да кажа, че наистина съжалявам.
Аз... не исках да...
Забрави, няма значение.
Освен това, си тръгваш скоро. - След два дни. Да.
Два дни...
Запознах ли те с приятелите ми?
Алекс, Михаел...
Понякога имаме интересни разговори.
Никога не съм имала кукла, когато бях малка.
Отне ми известно време да им вляза в начина на мислене.
Аз всъщност имах много играчки.
Родителите ми имаха малък хотел до плажа.
Беше празен през голямата част от годината, но...
през летните месеци
се пълнеше с други семейства с деца.
Беше наистина забавно.
Но след това, когато лятото свършваше,
всички те изчезваха изведнъж
и намирах всякакви играчки, които бяха забравили или изоставили.
Провери ме.
Какво?
Искам да ме провериш.
Защо?
Защото ти се доверявам.
Не, няма нужда.
Освен това, не е в мен металдетектора.
Хайде, отпусни се.
Какво е това?
"Еди обади се вкъщи".
Уау...
"Идваме с мир".
Ти си велик, Еди.
Благодаря ти, Май.
Знаеш ли, че хората прекарват една трета от живота си в сън?
Мислиш ли, че това е загуба?
Мисля, че това е най-добрата трета.
Хората са предубедени срещу съня...
Ох! - Съжалявам.
Съжалявам.
Съжалявам, че те събудих, спомних си, че...
Как е? Приятно ли е?
Да, определено.
Имал ли си някога приятелка, Еди?
Нищо сериозно.
А нещо несериозно?
Не.
Защо не?
Не знам. Мисля, че...
Никога не съм имал време за някаква връзка.
Смятам, че връзката отнема енергия,
която аз лично предпочитам да я харча за, нали знаеш...
други неща...
Знаеш, подготовка... Подготовка за... - За какво?
Ами... не знам...
Основно е въпрос на различни приоритети.
Мисля, че запознанството с хора е...
нещо, което трябва да се научи, когато все още си дете.
В противен случай... никога не знаеш как.
Ела с мен...
На Великденския остров.
Искам да дойдеш с мен.
Защо не?
Това е хубаво.
Да, много е хубаво.
Не искам да си тръгваш.
Искам да останеш с мен.
Да, но нямам избор.
Ако не отида... - Прекарваме си добре заедно, нали?
Не ти ли харесва да си с мен? - Много.
Да, много.
Не си ли мислил, че може да не е вярно?
Какво?
Цялото нещо за "Петия цикъл".
Възможно е, нали?
Възможно е, да стигнеш до Великденския остров на 23-ти май
и да си седиш там сам и да не дойде космически кораб
и светът да не свърши и нищо да не се случи.
Не, това не е възможно.
Това ще се случи.
Този цикъл ще приключи, Май. Има доказателства, има признаци.
Наистина ли мислиш, че е толкова лесно да изчезне, Еди?
Какво мислиш, че ще се случи? Ще седиш там, ще помахаш с пръст,
и летящата чиния ще се отбие и ще те избави от този скапан живот?
Това няма да се случи. - Ще се случи.
Това ще се случи.
Няма значение какво мисля...
или това, което ти мислиш.
Това ще се случи.
Това вече се случва.
Глобалното затопляне,
цунами, урагани,
СПИН, ТОРС, епидемии, войни, ядрени оръжия...
Мислиш ли, че това не означава нещо? Може ли всичко това да е безсмислено?
Това означава нещо, нали?
Календара на маите е доказано, че е точен. Има доказателство, Май.
Има също и пророчество в книгата на пророк Даниил
и в евангелията на Новия Завет.
И статуите на Великденския остров
са били там хиляди години, нали?
А пирамидите, а Стоунхендж?
Те са там, нали?
Да или не?
Да.
Краят на света идва.
Би трябвало.
Няма какво да се прави.
Трябва да започнем всичко отначало.
"Приятен ден. Краят наближава."
Довиждане, Саша.
Ти си добър човек, Еди. - Благодаря.
Благодаря, Залцман. - Желая ти всичко добро.
Добре, достатъчно. Обратно на работа.
Късмет.
Мили...
Мили хора.
След няколко дни заминавам на пътешествие
на хиляди светлинни години.
Според Теорията на относителността на Айнщайн
когато се върна ще бъда само няколко години по-възрастен,
но...
всички няма да ви има.
Според голяма част археологически и научни доказателства,
на 23-ти май
"Петия цикъл" ще достигне своя край и ще започне нов цикъл.
Еди, да не си луд? Какво си мислиш, че правиш?
Знам, че много от вас не ми вярвате...
Еди, излез!
...но чувствах, че трябва кажа на всеки, който би искал да се присъедини към мен
и да кажа сбогом на тези,
които не искат.
Еди, предупреждавам те!
При изпълнение на служебните си задължения тук в мола,
винаги съм се опитвал да отдам на всеки един персонално внимание.
Вие бяхте винаги едно голямо семейство за мен.
И ако можех,
бих прегърнал всички вас сега.
Но не мога.
В името на следващите поколения,
се надявам следващия цикъл на човечеството
да бъде по-добър във всяко отношение
от настоящият,
който приключва сега.
Еди, предупреждавам те!
Май...
Ако можеш да ме чуеш...
Иска ми се да те бях срещнал по-рано.
Съжалявам, че нямахме...
достатъчно време...
да се опознаем взаимно...
повече време... Съжалявам.
Отвори!
Много благодаря и приятен ден.
Браво, Еди!
Браво!
Мотивация, движение, фокус!
"Края на тази цивилизация,
не е задължителен край на човешката раса.
Тази книга е написана за тези от вас,
който могат смело да се изправят пред неизбежното.
Тези от вас, които са достатъчно силни,
да преодолеят съмненията си и липсата на вяра
и са достатъчно решителни да понесат самотата знаейки това.
Вие сте в основата за прераждането
на един нов свят, който ще израсне
от руините на Петия цикъл."
Здравей, Май.
Здравей, Еди.
За твоето пътуване.
Благодаря.
Беше на разпродажба.
И така, какво ще правиш сега?
Не знам.
Но не чувствам, че ще остана тук.
Тогава къде ще отидеш?
Това няма значение сега, нали?
Чао, Еди.
Еди?
Откъде идваш?
От апартаментът ми.
Сам ли опакова куфара си?
Да.
Имаше ли някой друг с теб, когато го опакова?
Не.
Десет...
девет...
осем...
седем...
шест...
пет...
четири...
три...
две...
едно...
бум.
Translation ZALMEN BEHAR
И така, кога започва?
Кое?
Краят на света.
Вече започна.